Din anmeldelse af Martin fra broen...
Han lod jo en ambulance komme forbi.
- Skal jeg ikke tage den pistol? - Du må ikke være bevæbnet i Sverige.
Hvad fanden har de haft gang i her?
Læg dig ned!
Tilbage!
Bank, bank, bank.
Hey, hvad sker der? Du skal til hospitalet nu.
Børnene har det, så vidt vi kan se, fint, og du har nyresten.
Som i tvillinger?
Slip våbnet!
Så det er ikke dem.
Vi har identificeret pigen. Hun hedder Anja Björk og er 14 år.
Det er nemmere at holde sig væk, og du tager altid den nemme løsning.
- Han er militærmand. - Specialbetjent.
Jeg har arbejdet sammen med ham. Hans kone og barn døde i en bilulykke.
De blev presset ud over rækværket. Han skød hovedet af sig selv.
Der blev hverken taget fingeraftryk eller dna.
- Saga mener, at han lever. - Det kan han jo ikke.
Hej.
- Må du sove her igen? - Ja.
Det ville også være ærgerligt. I er sgu meget gode sammen.
Det er vi nemlig.
- Skal du på arbejde? - Ja, jeg er på vej til Malmö.
Jeg troede, han var færdig.
Vi er ikke færdige med at jage ham. Saga mener, at han vil blive ved.
- Nå, med hvad? - Jeg ved det ikke.
Når der er kommet lidt mere ro på -
- så kunne vi to måske lave et eller andet sammen? Tage et sted hen?
- Os to? - Ja.
Hvor skulle vi tage hen?
Ved det ikke.
Kan du ikke tænke over det til i aften?
Okay.
Risikoen for at blive genkendt er for stor både i København og Malmö.
- Så han har forandret sit udseende. - Det må vi gå ud fra.
Bjørn blinkede, at han kun kunne kende ham på øjnene.
Se, om du kan finde noget om plastikkirurger efter Jens' selvmord.
- Noget særligt? - Dødsfald og forsvundne personer.
- Hej, alle sammen. Hej, Saga. - Skulle du ikke have sovet hos mig?
Jeg fik lov til at sove hjemme i nat. Saga og jeg er ikke sammen.
Nej, Martin har været utro, så hans kone har smidt ham ud.
Ja, det er rigtigt nok. Så ved I alle sammen dét.
- Hvorfor var Jens' kone ude at køre? - Mikaela. Jens' kone hed Mikaela.
Hvorfor var Mikaela ude at køre på broen?
Jens sagde, at hun skulle over til sine forældre.
Klokken to om natten midt på ugen? Det er et sært tidspunkt at køre på.
Jeg tjekker det.
- Kan du tage de små lidt tid i dag? - Hvornår?
Ved 11 -tiden.
- Hvorfor er de ikke i skole? - De har fridag.
Jeg lovede at tage dem i zoologisk have senere. Jeg har et jobmøde.
- Jeg troede, du var sygemeldt. - Vi skal snakke om en præsentation.
Det klarer jeg.
Men jeg vil ikke have børnene løbende rundt.
- Kan du tage dem eller ej? - Nej, jeg skal ind til byen.
Jeg forstår godt, at det er svært at flytte ind her med mig.
Derfor har jeg også levet med, at du bruger vores hjem som hotel.
Men nu har jeg brug for din hjælp. Hvad er det, der er så skidevigtigt?
Jeg skal til en jobsamtale.
- En jobsamtale? Om et job? - Ja.
Så jeg kan betale for hotellet.
Okay. Så finder jeg ud af noget.
Fedt med jobbet.
- Held og lykke. - Tak.
Tænk højt.
I var venner, dig og Jens. Det var derfor, han ikke skød dig.
Formodentlig, ja.
Er der noget i jeres forhold, der kan have med sagen at gøre?
Jeg ved ikke... Jens var en god betjent og et rigtig godt menneske.
Han troede, det gik at gøre verden bedre. Det her er noget andet.
Saga, den nat... Du havde ret. Jens' kone skulle ikke hjem til forældrene.
- Hvor skulle hun så hen? - Måske til en veninde, Josefin.
- Hun vidste måske noget. - Gjorde hun det?
Mikaela var på vej hjem til hende.
- Hvorfor ville Mikaela hjem til dig? - Hun og Jens havde skændtes.
- Hun og Rasmus skulle sove hos mig. - Hvad havde de skændtes om?
Mikaela ville skilles. Hun havde fortalt, at hun havde mødt en anden.
Jens var blevet rasende og ville ikke se hende, så hun turde ikke blive.
Derfor tog hun Rasmus med og var på vej herover.
- Sagde hun, hvem hun havde mødt? - Nej.
- Sagde hun det til Jens? - Nej.
Hun sagde bare, at hun havde mødt en, ikke hvem. Det er jeg sikker på.
Jeg spurgte, om hun ikke skulle advare personen, hvis Jens var vred.
Hun sagde, at hun ikke havde sagt, hvem det var.
Sagde hun andet?
Nej, hun var på vej op på broen, og vi skulle jo ses, så...
Hvorfor spørger I om det nu? Det er længe siden.
Deres navne er dukket op i en sag, vi arbejder med.
Jens er også død. Han begik selvmord.
Ja, det ved vi godt.
Martin.
Hvorfor gik du?
Den mand, som Mikaela mødte... Det var mig.
Jeg var ikke gift. Det er lang tid før, jeg mødte Mette.
Jeg var blevet skilt fra Susanne. Hun og Julie var flyttet fra mig.
Mikaela havde det rigtig dårligt, og så skete det.
Så du var ikke gift, men det var hun.
Med din bedste ven og kollega.
Kan vi holde det her for os to?
Jeg ønsker ikke, at de andre i gruppen skal få noget at vide.
Hvis det påvirker sagen, skal de have det at vide.
Vidste du, at hun ville sige det til Jens?
Det må have været hårdt at se ham hver dag. Havde I kunnet fortsætte -
- hvis du var begyndt at danne par med hans kone?
Det havde du måske ikke tænkt på.
Jeg havde i hvert fald ikke tænkt, at jeg skulle være skyld i Mikaelas død.
- Det er du heller ikke. - Jo.
Hun valgte at sige det, og Jens blev så vred, at hun ikke turde blive.
Uden mig havde der ikke været noget at fortælle.
Og uden broen var hun ikke kørt galt. Sådan kan du ikke tænke.
Nej. Men det gør jeg.
Kom nu.
- Er I kommet nogen vegne? - Ja...
Det må have kostet en del at gennemføre det her.
Vi undersøger, om der er nogen økonomiske transaktioner.
Vi kigger på uopklarede røverier og større indbrud siden 2005.
Indtil videre har vi ikke fundet noget.
Ved dine kolleger i København, at vi tror, at Jens er i live?
Hvad sagde veninden?
Mikaela ville forlade Jens.
- Hun var bange for at være hjemme. - Hvorfor ville hun skilles?
- Hun havde en anden. - Ved vi hvem?
Nej. Det vidste hun ikke, og det vidste Jens heller ikke.
- Det er jo heller ikke så vigtigt. - Okay.
Saga. Jeg har Karl-Erik Hermansson, plastikkirurg.
Han døde i en singleulykke i 2007. Han havde en klinik ved Triangeln.
- Havde han nogen kolleger? - En sygeplejerske. Her er adressen.
Saga, jeg ville bare sige... Godt gået.
Flot arbejde. Hvis dette fører til noget... Du er dygtig.
- Ja. - Og... Ja.
- Hvis nogen fanger ham, er det dig. - Ja, det tror jeg også.
Fortæller du nogensinde de andre, at du værdsætter deres arbejde?
Hvorfor ikke?
Nej... Jeg siger bare, hvad de skal gøre, og så gør de det.
- De gør det godt. - Ja, det er deres arbejde.
Du vil ikke have ros.
Nej, det behøves ikke.
- Synes du, at det er vigtigt? - Meget. Det gør de fleste.
Vil du gerne have, at jeg roser dig nu?
Det må du godt.
Hvad skal jeg sige?
Det er som at bede nogen om at sige, at de elsker en. Det er intet værd.
- Savnede du mig i går? - Hvornår?
I går aftes, da jeg ikke kom.
Ja, lidt.
Karl-Erik, ja... De sagde, at han begik selvmord i den bil.
- Det troede jeg aldrig på. - Hvorfor ikke det?
Vi var kolleger i 11 år. Jeg ville have vidst det, hvis han ville dø.
Det er ikke sikkert. Mange udviser ingen suicidale tendenser inden.
Og så var der den der brand. Der var noget, der ikke hang sammen.
- Hvilken brand? - På klinikken. To uger efter.
- Hele huset var nær brændt ned. - Var denne mand patient hos jer?
Ja. Ja, ja, ja...
Jens et eller andet. Dansker.
Jeg var ikke blevet overrasket, hvis han havde begået selvmord.
Hvorfor ikke det?
Vil man lave så store ændringer, har man andre problemer end udseendet.
- Hvad fik han ændret? - Hårgrænsen, næsen...
Munden, tænderne... Ændringer helt inde i skelettet.
Men han blev meget nydelig.
Karl-Erik var dygtig til sit arbejde.
Har du nogen journaler tilbage?
Jeg havde dem og sikkerhedskopierne på en computer -
- men desværre brændte det hele.
Kan du beskrive for en tegner, hvordan han kom til at se ud?
Jeg tror, at jeg har et billede et sted.
Efter operationen?
Jeg gemte papirkopier af nogle af patienternes journaler.
Jeg arbejdede hjemmefra nu og da. Min mand var syg.
- Så du har måske nogle her i huset? - Ja. Oppe på loftet i så fald.
- Kan du huske, hvor du har lagt den? - Den ligger i en kasse.
- Står der noget på den? - Det kan jeg ikke huske.
- Den bør stå lidt længere inde. - Hvor langt inde?
Lidt længere inde.
Eventuelt står den sammen med en skrivemaskine.
Der er den.
- 'Kontor' står der her. - Kan der stå 'kontor' på den?
- Ja, netop. - Tak.
Der.
- Hej. - Undskyld, at jeg er forsinket.
Her er lidt blomster at komme sig på.
Kom ind.
Sådan ser han altså ud i dag.
- Hvad gør vi nu? - Jeg prøver at finde et navn.
Skal vi publicere billedet?
Han ved ikke, at vi har et billede.
Men hvis ingen andre ser billedet, vil ingen kunne genkende ham.
Chancen for at møde ham er lig nul. Alle skal vide, hvordan han ser ud.
Hvis vi offentliggør billedet, går han under jorden.
Vi må regne med, at han finder ud af det.
Okay, vi holder det for os selv lidt endnu.
- Hvor længe? - Vi går ud med det i morgen.
Efterlysninger i begge lande, Europol, Interpol, alt.
Martin, jeg bryder mig ikke om at lyve for Hans.
Jeg har ikke sagt, at du var sammen med Mikaela.
Du har bare ikke fortalt alt. Det er ikke at lyve.
Ikke at sige sandheden er da indbegrebet af at lyve.
- Har han spurgt dig? - Nej.
Har han spurgt, om du tilbageholder noget?
- Nej. - Så har du ikke løjet.
Før eller siden finder han jo ud af det.
Så sig, at du vidste det -
- men at du ikke mente, at det havde nogen betydning for efterforskningen.
Så lyver jeg jo.
- Har det relevans? - Ikke endnu.
- Det er et dejligt hus, I har. - Tak. Vi er også glade for det.
- Hvad laver din mand? - Martin, han er betjent.
Nå, spændende.
Hvad slags betjent er han? Hvilken type forbrydelser?
Han er kriminalkommissær.
Lige nu arbejder han med den der bromorder eller ST.
- Eller hvad vi skal kalde galningen. - Så har han jo travlt.
Det lader til, at de aldrig kommer til at fange ham.
- De er nok nærmere, end man tror. - Hvornår skal vi af sted?
Senere, skat. Når mor er færdig. Hvis jeg orker.
- Du har lovet. - Det var, før jeg blev syg.
Du orker at arbejde.
Jo mere du forstyrrer, jo længere tid tager det, og jo trættere bliver jeg.
Ja, ja...
- Hvor skal I hen? - Vi skal i zoologisk have.
Det bliver nok en bestikkelse med film og slik i stedet for.
- Zoologisk have lyder sjovere. - Det synes de også.
Vil du have selskab?
Nej, jeg klarer mig.
Det gør du sikkert, men jeg kunne følge med og hjælpe, hvis du ønsker?
Nej, det behøves ikke.
Det er evigheder siden, jeg har været der, så det ville være skægt.
Jamen tak. Skønt.
Tak, fordi du kom. Vi lader høre fra os.
"Tak for udvist interesse. Stillingen er besat af en anden ansøger."
Mangler du hjælp til formuleringen, plejer den at være god.
- Som sagt: Du hører fra os. - Tak.
August.
- Hvad laver du her? - Hvad mener du?
Jeg troede først, du kunne komme i eftermiddag.
- Vi skulle mødes. - Skulle vi det?
- Det aftalte vi. - Hvornår har vi aftalt det?
I forgårs på nettet.
- Vi har ikke talt sammen på nettet. - Hold nu op.
Det har vi ikke.
Tager du pis på mig eller hvad?
Vi har snakket sammen hver aften.
Det har vi altså ikke. Det kan være, nogen har brugt mig til at narre dig.
Jeg håber ikke, du er kommet til at afsløre for meget.
Er du kommet til at sige noget, du fortryder?
Nej, ikke direkte.
Det ved jeg ikke... Jeg troede, det var dig, jeg snakkede med.
Nå, men nu mødtes vi alligevel.
Forstyrrer jeg? Hvor er Martin?
Han holder pause. Skal jeg hente ham?
Jeg ville bare fortælle dig noget, du skal vide.
- Jeg bad jo om forflyttelse. - Ja, til Göteborg.
- Det går igennem. - Hvornår?
Det ved jeg ikke. Jeg vil gøre det her færdigt og finde en afløser.
- Hvor lang tid tager det? - Det ved jeg ikke.
En måned måske.
- Ved du, hvem det bliver? - Nej.
Du skal nok klare dig. Du er en fantastisk betjent.
- Det er ikke alle, der er enige. - De tager fejl.
Alle er ikke lige så overbærende, som du er.
- Jeg ville bare fortælle det. - Tak.
Mødelokalet.
Okay, vi har et navn. Sebastian Sandstrod.
Vi fandt en forbindelse mellem Jens' konti og denne Sebastian.
- Han har eget firma. It-konsulent. - Hvor ligger det?
Firmaet har kun en postboks og mobiltelefon.
Hans navn giver os nærmest alt. Kontokort, kørekort, adresse.
- Hvor har han adresse? - Uden for København. Hellerup.
- Var det der, Jens boede? - Nej.
Godt gået. Meget fint arbejde, alle sammen.
- Tak. - Det var så lidt.
Kører du med mig?
- Nej. Jeg kører med Martin. - Okay.
- Hvem ringer du til? - Mette.
- Kender hun til Mikaela? - Nej.
Du skal måske ikke sige det, nu hvor du lige har været utro.
Selv om I ikke var sammen dengang...
Tak, Saga.
Så. I kan bare løbe ud og vente.
(Mettes mobil ringer)
Det var min mand. Jeg ringer til ham senere. Så.
- Hvor er din hue? - Det ved jeg ikke.
- Har du fortalt din mand om os? - Hvad om os?
At jeg kom her i dag og tager med til zoologisk have?
Jeg skrev en seddel.
Så... Så tror jeg, vi er færdige.
- Du har ikke fortrudt? - Nej, jeg ser virkelig frem til det.
Hus sikret.
Der er klart. Vi går ind.
Martin, Saga.
Hernede.
Gry, Navid og Anne ved, hvad vi skal lede efter.
- Og hvad der er ny information. - Vi har også danske betjente.
Det er det mest effektive. Vi kan ikke tænke på politik.
Det er nemt for dig at sige. Du har intet at tabe.
- Jeg taler med dem, der kendte Jens. - Du kendte ham jo.
- Ikke de sidste par år. - Jeg kontakter teamet.
- Jeg trak anmeldelsen tilbage. - Den fra broen?
Ja, jeg syntes, du skulle vide det. Men du brød reglerne.
Tak alligevel.
Snakkede hun om mig på vejen hertil?
- Nej, skulle hun have gjort det? - Egentlig ikke.
Jeg har sagt op på arbejdet. Jeg skal flytte.
Nu er det sikkert. Gad vide, hvordan hun har det.
- Det fortæller Saga jo aldrig. - Får nogen det at vide, er det dig.
- Tror du det? - Du kan vel spørge hende.
- Ja, ja, selvfølgelig. - Hun betyder meget for mig.
Du betyder meget for hende.
- Kan du huske min kollega Jens? - Ja, han har boet her.
Nævnte han andre steder, han opholdt sig? Steder, hvor han følte sig tryg?
Altså han sagde jo ikke meget overhovedet, vel?
- Han holdt sig for sig selv. - Kom nu.
Han skaffede sig jo den der campingvogn, men ellers nej.
Hvorfor?
Det var ikke selvmord. Han lever.
- Hvad fanden er det, du siger? - Kender du Sebastian Sandstrod?
Nej. Nej, nej...
Prøv at tænke tilbage. Er der et eller andet? Hvad som helst.
Eller vent... Jo, prøv lige og vente.
Han fik jo... Lige inden han flyttede herfra, fik han en pakke.
Hans familie havde et sommerhus oppe i Sverige.
Da de havde solgt det, sendte de nogle af Mikaelas ting ned til ham.
- Hvad var det, de sendte ned? - Jeg er ikke sikker.
Det var notesbøger og breve. Personlige ting.
Der var noget i det, som gjorde ham fuldstændig gal.
Han skreg op om, at nogen skulle dø.
Han smadrede møbler... Han var helt tosset. Jeg smed ham ud.
Så skaffede han sig campingvognen, hvor han... Ja.
Ja, han kom jo ikke her igen.
(Martins mobil ringer)
- Ja. - Hej, det er Saga.
Han ved, at det var dig.
Hallo?
(telefonen ringer)
Kom nu. Tag den nu, for helvede, mand.
- Det er August. - Er Mette hjemme?
Nej, hun er her ikke. Jeg er den eneste, der er hjemme.
Hun snakkede om, at hun skulle i zoologisk have med ungerne.
Jeg troede ikke, hun tog af sted.
Der ligger en seddel.
Hun er taget af sted, og hun fik selskab.
Af hvem?
En Sebastian Sandstrod.
Billedet af ham er sendt til alle. Både han og hans bil er efterlyst.
Gry, Navid og Anne undersøger alt i kælderen.
Han må jo have planlagt det her ligesom alt det andet.
Har I ikke sagt, at han er lykkedes med alt andet?
- Betyder det så... - Nej, stop. Du skal ikke tænke det.
Tre patruljer har gennemsøgt zoo.
Hvorfor er det dig, han går efter? I var venner.
Hvor fanden skulle jeg vide fra, hvad han tænker på?
- Hvad med Mettes mobil? - Barbara arbejder på det.
Kør I bare med det samme.
Her har vi den. Den er i det område der.
- Kan du ikke blive mere præcis? - Nej, men den bevæger sig ikke.
- Og hvad er det? - De er stadigvæk i zoologisk have.
Det kan ikke passe. Han lod Mette skrive hans navn på en seddel.
Han regner med, at vi finder ud af, hvem han er, og hvor de er.
Ja, men det her er det bedste, vi har.
- Så siger man tak for hjælpen. - Teamet er der om fem minutter.
Vi skal ikke have nogen uniformer. Okay. Vi kører nu.
Skal vi ikke køre?
Hvad er der?
Okay, vi rykker ind nu.
Fortsæt den vej.
(Sagas mobil ringer)
- Saga Norén, Malmös politi. - Han har brugt sit kreditkort.
For fem minutter siden på en restaurant.
- Han har brugt sit kreditkort. Hvor? - Det hedder Provianten.
- Provianten. - Provianten.
Københavns politi. Jeg vil gerne se det kreditkort, du lige har brugt.
Han sagde, at jeg skulle bruge det her.
Er du Martin? Han sagde, at du ville dukke op.
- Du rører dig ikke. - Rolig, rolig.
Det er bare den her.
Han sagde, at du skulle have den.
- Har du ingen børn? - Nej.
Jeg har haft. En søn.
- Hvad skete der? - Et biluheld.
Ej...
Det gør mig ondt. Hvor forfærdeligt.
Det tog lidt tid, men...
Jeg rejste mig igen.
Det værste er vreden. Man må få afløb for vreden.
Jeg arbejder med det hver dag.
Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre, hvis der skete børnene noget.
Nej.
Hvad med din kone? Var hun også...?
Ja, hun havde mødt en anden. Hun ville skilles.
Så hun var allerede på vej væk.
Det må du altså undskylde. Det var ikke for at snage.
Det er okay.
Martin har været mig utro.
Det er bare for at sige, at jeg ved godt, hvad du har været igennem.
Det gør ondt.
Vi må nok... Unger!
Vi kører nu.
Ja!
Tak for i dag. Det har været rigtig hyggeligt.
Jeg vil godt vise jer én ting til. Orker I det?
- Jeg tror, vi skal køre hjem. - Det går hurtigt. Det lover jeg.
- I kommer ikke til at fortryde det. - Okay.
Døren er åben.
Hvis I går ind der, er der en overraskelse.
Man tænder lyset lige inden for døren.
- Er det dit? - Det tilhører en af mine venner.
Rotter er altså ikke så små. De er lidt større, tror jeg.
Hvad er der?
Undskyld.
Jeg ved ikke... Det er bare...
- Jeg henter børnene. - Ja, det er måske bedst.
- Vi kører hjem nu. - Se, en hamster.
- Ja... - Jeg har også noget til dig.
Luk øjnene. Luk øjnene. Giv mig din hånd.
Hold fast her. Jeg er snart klar.
Klem til. Så.
Nu må du kigge.
Hvad er det, mor?
Hvad er det?
Er du ikke sød at sætte dig ned? Hør efter, hvad jeg siger. Sæt dig ned!
Hjælp!
(Martins mobil ringer)
- Ja. - Har I fundet dem?
Jeg er kommet på noget. Kan du huske hende der Frida?
Som jeg snakkede med på nettet. Min eks.
Ja, hvad er der med hende?
Det var ikke Frida.
Saga, vi kører med det samme.
Jeg mødte hende i dag, og hun er slet ikke på chatten.
- Hvornår tog hun kontakt? - For en uge siden.
Det er Jens. Du skriver om Anja. Det var sådan, han fandt ud af det.
Gjorde det noget?
- Er der mere, vi kan bruge? - Han ved ikke, at de mødtes i dag.
- Vi kan lade, som om vi er August. - Han svarer ikke.
- Jeg skrev til ham om i dag. - Hvad sker der i dag?
Jeg aftalte et møde med Frida. Da jeg troede, det var Frida.
- I Fælledparken om halvanden time? - Ja.
- Har du en hættetrøje? - Ja. Hvad så? Tror I, han kommer?
Hidtil har han holdt alle løfter og deadlines.
Jeg bliver her hos August og går igennem det her.
Jeg er på plads.
Det er modtaget. Kan jeg få en statusrapport? Et til fire.
Enhed 1 er klar. Objektet ses klart og tydeligt.
Enhed 2 på plads. Ser objektet klart og tydeligt.
Enhed 3 på plads. Ser objektet.
- Enhed 4 på plads. Ser objektet. - Det er modtaget.
Standby.
En mand nærmer sig objektet.
Hvad sker der?
En mand med hund nærmer sig objektet.
Alle enheder, bevæg jer langsomt hen mod objektet.
Nej, det er ikke ham. Vend tilbage til jeres oprindelige positioner.
Jeg vil gerne anmelde nogle mystiske lyde.
Det lyder som en kvinde og nogle børn, der skriger.
- Du skriver meget om mig. - Ja... Måske.
Milf?
Ja... Det var bare for sjov.
- Det betyder, at man... - Ja, men jeg har jo ingen børn.
Betød det noget, at jeg fortalte om Anja?
Han vidste ikke, at vi ledte efter hende, før du sagde det.
Så det var min skyld, at hun døde.
Vi skulle ikke have talt med nogen andre om det. Det var uprofessionelt.
Jeg vidste ikke, at det var ham.
Det ved jeg godt. Han er klog og farlig.
Kommer han til at dræbe Mette og børnene?
Bare svar ærligt.
Formentlig. Hvis han ikke allerede har gjort det.
Intet endnu.
- Hvad gør vi herfra? - Øjeblik.
Jamen han er 20 minutter forsinket, så...
Han kommer ikke. Aflys. Afbryd! Han kommer ikke.
Vi afbryder operationen. Alle pakker sammen, og vi mødes derhjemme.
Ja?
Martin. Centralen ringede. De har modtaget et anonymt opkald.
Der er nogen, der har hørt et råb om hjælp. En kvinde og barnestemmer.
- Hvorfor gør han det her? - Hans kone og søn døde i en ulykke.
Han mener, at der blev begået fejl i efterforskningen, og vil have hævn.
Så alt det snak om at få folk til at åbne øjnene, det var bare snak?
Hvilken fejl lavede far?
- Det må du spørge ham om. - Men du ved det?
Svigtede han ham?
For han svigtede mig og min mor...
...og min halvsøster og hendes mor og Mette.
Sådan er han bare.
Vent her.
Mette!
Martin, hvad sker der?
Lillian!
Nu kommer Lillian, og så går I ud med hende.
Der er en granat herinde. Få dem ud med det samme.
Få børnene ud. Så bliver jeg hos mor, ikke?
Kom.
Hjælp mig.
Jeg er hos dig nu.
Jeg skal nok hjælpe dig. Du har klaret det så flot.
Du er så god. Nu gør vi det her sammen.
Martin, der er klart.
Til venstre hen til ruinen. Der er sikret.
Kom.
Jeg er hos dig.
På tre, så slipper du.
Okay? På tre.
Løft hånden op.
På tre åbner du hånden og slipper den.
Parat?
En, to, tre.
Okay. Tak. Hej.
John fik ikke noget ud af jeres chat.
- Hvem er John? - Han er it-ansvarlig i min gruppe.
Det er typisk, ikke? Så snart det begynder at gå godt.
Frida fik mig til... Eller ham, jeg troede var Frida.
Han fik mig til at se nogle helt andre sider af min far.
Fik mig til at nærme ham...
Sagde nogle skidegode ting, og så var det bare en fucking psykopat.
- Hører du, hvad jeg siger? - Parken.
- Har du hørt, hvordan det er gået? - Mikaela havde han allerede mistet.
Derfor ville han aldrig se hende igen.
- Så han mistede en søn. - Hvem?
Det var derfor, du og Martin skulle tættere på hinanden.
- Det skulle koste mere for ham. - Hvad snakker du om?
Han er ikke ude efter Mette og børnene. Han er ude efter dig!
- Det er Saga Norén. Kan du høre mig? - Hvad sker der?
- Det er Saga Norén. Kan du høre mig? - Hvorfor svarer de ikke?
Det er Saga. Kan du høre mig?
Hvad laver du?
Han er her.
(en rude knuses)
- Har du ikke nogen pistol? - Nej. Kom.
Bliv her.
Nej!
Vend dig rundt.
Hænderne på ryggen.
Danske tekster: Stinne Gerdel Dansk Video Tekst